Když čekáte na konečný verdikt,
kráčíte po tenké hranici mezi rozumem a šílenstvím.
Musíme se odsud nějak dostat.
Doufám, že Sofía v pořádku dojela do nemocnice.
Doufám, že je v pořádku.
Bohužel jsme nemuseli čekat dlouho.
Náš kat stál před námi, aby pronesl rozsudek.
Odpoledne pohřbím svého syna.
Budu držet tryznu a rozloučím se s ním.
A až ho pohřbím, zaplatíte za to, co mu ta komunistka provedla.
Chápu vaši bolest a modlím se za vašeho syna,
Ríosi, ale určitě byste vašeho syna
chránil stejně jako my...
Zítra za rozbřesku
budete zastřeleni.
Byli jsme odsouzeni a nemohlo nás zachránit ani to největší bláznovství.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Mnoho lidí by řeklo, že je šílenost přeletět oceán do země ve válce.
ŠPANĚLSKO
- Ať žije Španělsko! - Ať žije!
Nejimpulzivnější gesta se považují za šílenství,
ale když vás k nim žene láska, je to něco jiného.
Ať žije Španělsko!
Když se bojíte o své blízké, děláte riskantní věci.
Ale ve válce, když jde o život,
hranice šílenství nejsou tak jasné.
Francisco?
Ani nevíš, jak dlouho jsem tě hledal.
Co tady děláš?
Kde je Eva?
Neboj, Eva je v pořádku.
Neboj se.
- Ne. - Za tohle můžeš ty.
- Měl bych tě zabít. - Do toho.
Nebýt Carlose, byly bychom se Sofíou mrtvé.
To je naposledy, co ohrozíš mou rodinu.
Byla to moje rodina, než jsi mi ji ukradl.
Ty se opovažuješ mi něco vyčítat?
Francisco.
Musíš najít Sofíu.
Je v polní nemocnici v lázních Santa Isabel.
Její srdce... Musíš jí pomoct.
Dostaneme se z toho.
Ismaeli!
- Hotovo? - Ne. Dám ti víc peněz.
My tři odcházíme.
- Tak jsme se nedohodli. - Musíš pochopit, Ismaeli,
že nedovolím, aby je zabili.
Nedělej to, prosím. Dám ti spoustu peněz.
Prosím.
Jen do toho. Radši mě zabij ty než Ríos.
Ani hnout.
Nemůžu je zradit.
Vojáci! Tady!
- Na váš příkaz! - Jdeme!
Zahoďte tu zbraň.
Do pytle, Bernale! Jak tohle vysvětlíme?
Říkal jsem ti, že to není dobrý nápad. Ríos nás podřízne.
37. KAPITOLA: ŠÍLENSTVÍ
Existuje mnohem jednodušší řešení.
Zůstaneme tady
a on odejde, stejně jako přišel.
Ríos se nic nedozví.
A vy si vyděláte spoustu peněz, když nám zítra pomůžete.
Válka je skoro u konce
a co budete dělat pak?
Už nebudete vojáci
a ani nebudete jako dřív.
Co máme udělat?
Dostaňte nás odsud živé.
Potřebujeme jen zbraň, a to před zítřejší popravou.
Zbytek nechte na nás. Nikdo se to nedozví. Co vy na to?
Margo, jsi v pořádku? Potřebuješ pomoct?
Neboj, jsem v pořádku.
Nemůžu uvěřit, že o tom všem Lidia ještě neví.
Každou chvílí se nám ozve.
- Ať žije Španělsko! - Ať žije!
Co se děje?
Madrid padl!
- Madrid padl! - Ať žije Franco!
Madrid je náš!
- Madam, jděte nám z cesty. - Nevidíte, že tohle je pohřeb?
- Jdu pohřbít manžela. - Musíme tudy projet.
- Nikam nepůjdu. - K čertu s tvým komoušským manželem!
- Táhni z cesty! - Říkám, že ne!
Jdu pohřbít manžela! Vy ani nikdo jiný mě nezastaví!
- Poslechni, zmlkni a ustup! - Ne!
Jste ničemové, co neberou ohled na nic a na nikoho.
Ticho! Řekl jsem, ať poslechneš!
- To ne! - Neubližujte jí!
Přišla o manžela a neví, co povídá.
- Není při smyslech! - To je lež!
- Hej! - Prokažte respekt!
- Odcházíme. Nebudeme dělat potíže. - Ne, Isidro!
- Ne! - Jdeme.
- Chci pohřbít svého muže! - Uklidni se!
Chci pohřbít svého muže! Chci Pabla pohřbít!
Julio.
Julio!
No teda, myslel jsem, že ses na latríně zabydlel.
Musím zavolat Marze, že jsem v pořádku.
Na to zapomeň. Je to zbytečně riskantní.
Ale ten chlap má moje oblečení a doklady.
Znetvořili jsme ho, aby nebyl poznat.
Až Marga to tělo uvidí, omdlí.
Bude to hrozné.
Bude si myslet, že jsem mrtvý!
Pomoz mi zavolat jí.
- Madrid padl! - Jdeme!
Jedeme do Madridu!
Madrid padl. Míříme tam!
Vážně jedeme do Madridu?
Zdá se, že prohráváš válku, ale vrátíš se domů k zajíčkovi.
Julio! Madrid je náš! Jedeme!
Co se to tady děje?
Cipriano,
tohle je můj bratr Pablo.
Neříkal jsi, že máš bratra.
Zrovna dorazil. Neměl jsem čas ti ho představit.
Sakra! Mám na starost registr nových členů a padlých.
Nikdo se nepřidá bez mého vědomí.
Nelži mi.
- Promiň, vysvětlím to. - Ruce vzhůru!
- Cipri... - Ruce vzhůru!
- Poslouchej. - Cítím tu špeha.
Klid, Cipri, poslouchej.
Máš pravdu, lhal jsem ti. Bratra naverbovali republikáni,
ale nechtěl s nimi být.
Že jo? Musel jsem ho ukrýt.
Víš, že dezertéři jsou podezřelí.
Jak mám vědět, že mluvíš pravdu?
Jak si můžu být jistý, že není špeh a ty taky?
Jak by mohl? Není. Jsi špeh, Pablo? Ne.
- My... - Tak dost!
To vysvětlíte podporučíkovi.
Jdeme!
Lidé z pohřební služby říkali, že není problém
nechat tam rakev do zítřka.
- Neboj. - Děkuji, Isidro.
Vidíš, Margo? Vyřešeno.
Zítra Pabla pohřbíme tak, jak jsi chtěla.
Ne.
Já ho chtěla pohřbít dnes,
protože dnes má pohřeb.
Zabili mi manžela a ani mě nenechají ho pohřbít.
- Margo, musíš se uklidnit. - Odmítám se uklidnit!
To si ani nemůžu postěžovat?
To je neuvěřitelné.
Jsem plukovník Salgado,
velitel Šestého okrsku Národní armády.
Odteď nikdo neodejde ani nepřijde bez mého svolení!
Každý republikánský symbol musí pryč
a informace posílané do zahraničí budou monitorovány.
Jsme novináři. Pracujeme pro mezinárodní tisk.
Nespadáme pod vaši kontrolu.
Vojáci!
Radši zůstaňte uvnitř.
Povstalecká armáda zabrala hotel.
Proběhnou výslechy a prohlídky
a deportují všechny zahraniční novináře.
Tohle je vážné.
- Musíme situaci přijmout. - Přijmout? Dovolíme, aby ho deportovali?
Je tu další problém.
- Jestli zjistí, co jsi... - Co jsem?
- Jsem člověk jako ty. - Já vím, ale oni to nepochopí.
Prohledají pokoje. Jestli tě najdou...
- Tak co? - Óscare.
Má pravdu.
Jsou tady.
Otevřete.
Já otevřu.
Schovej se v koupelně.
- Dobrý večer. - Dobrý večer, slečno.
Prohledáme tento pokoj.
Fajn. Když mi řeknete, co hledáte,
můžu vám pomoct a ušetříme si čas.
To není nutné. Jestli je tu něco neobvyklého, najdeme to.
- Identifikujte se. - Jsem Carlota Rodríguezová de Senillosa
a pracuji pro noviny L'Illustration.
- A vy? - Óscar Millán.
Je také novinář. Pracujeme spolu pod pseudonymem Faraday.
Máte k tomu nějaký doklad?
Ano, jistě.
Vojáku, prohledej koupelnu.
Nic tady není.
U sebe papíry nemám, ale dodám vám je.
Dobře, ale najděte své doklady.
Běžte dolů. Plukovník vás bude chtít vyslechnout.
Tyto materiály si bereme na prověření.
No, Santosi...
Cipriano mě informoval.
Ale dobře víš, že v mém oddílu dezertéry nestrpím
a nepromíjím těm, kdo jim pomáhají.
I když mi můj karetní parťák bude chybět.
Jde o to, že je to můj bratr.
Vlastní krev. Co byste dělal vy?
Můj bratr je na naší straně tak jako všichni ostatní z rodiny.
Pablo je také!
Ale když válka vypukla, byl na špatném místě. Že?
Ano, já... Jsem na vaší straně. Vždycky jsem byl.
No tak, zazpívej mu „Tváří ke slunci“ a ukaž, co cítíš.
To myslím není třeba, Julio.
Dělej.
Tváří ke slunci v mé nové košili,
kterou jsi mi včera vyšila rudou nití.
Zpívej s gestem.
Smrt mě najde, když si mě vezme a já tě...
- ...už nespatřím. - Já nemůžu.
Oba jste zatčeni.
Pojďte se mnou ven.
Cos to udělal, Pablito?
Pojď. Musíme utéct.
- Někoho střelili! - Kde?
Ve stanu podporučíka. Jdeme!
Pojď, Pablo, utečeme zadem.
Jak to šlo?
- Deportují vás? - Ne, povedlo se nám je obelstít.
Řekli jsme vojákům, že James je Óscar. Ten je ve svém pokoji.
Myslím, že by se neměl ukazovat.
- Co tady děláte? - Všechny prohledávají.
Nikoho nepustí ven.
Pozor!
Dokončili jsme výslechy i prohlídky.
Teď si promluvíme s vámi.
Když budete v klidu a potichu, nic se vám nestane.
Promiňte, ale nebudeme tady jen sedět a čekat.
Už toho bylo dost!
Vážně si to necháme líbit?
Máte problém?
Ano, mám.
Zabíjíte nás, zatýkáte
a my musíme poslouchat jako vaši poddaní?
Už si to nenechám líbit! Dost!
- Margo, uklidni se. - Nechci se uklidnit!
Proč mám být zavřená? Nic jsem neudělala.
- Odcházím. - Madam, vraťte se na místo!
- Pusťte mě ven, prosím. - Sedněte si,
nebo si to odskáčete. Je to na vás.
Margo! Margo, pojď sem, prosím.
To je vaše rozhodnutí?
Nechte mě odejít.
Nikam nepůjdete, tak odhoďte tu zbraň,
- nebo přísahám... - Nebo co?
Já se vás nebojím,
dělá se mi z vás zle.
Z vás a ze všeho, co představujete.
Nejradši bych vás zabila.
Nechte mě jít,
nebo vás zastřelím.
Vezměte ji dovnitř.
Nesahejte na mě. Řekla jsem nesahat!
- Nechte mě! - Neubližujte jí!
- Právě jí zemřel manžel! - Je těhotná.
Zaručím se za ni.
Kdo jste, že se za někoho zaručujete?
Jsem vedoucí tiskové kanceláře, Isidro Barrero.
Znáte Jamese Lancastera? Je první na naší černé listině
a ještě jsme neměli možnost s ním mluvit.
Co se mu stane, když řeknu, kde je?
Nic, samozřejmě.
Pošleme ho zpátky do jeho země, nic víc.
Podle rozkazů musím být bohužel na novináře měkký,
tedy pokud jsou to cizinci.
Lancaster je ten Američan, co se vydával za Óscara Millána.
Tenhle americký parchant nám lhal.
Když je tohle Lancaster,
kde je skutečný Óscar Millán?
Faraday jsou dva lidé, pane Isidro.
Jestli chcete, abychom pustili vaši kamarádku, budete muset mluvit.
Všichni, kdo nebydlí v hotelu, mohou jít.
Všichni ostatní běžte do svých pokojů.
Tak ještě jednou.
Chtěl jste pomoci příteli, který nechtěl být deportován.
Proto jste ho nechal půjčit si vaši identitu?
Přesně tak.
V tom případě vám nebude vadit svléknout si košili, pane Milláne?
Svlékat.
Co mám teď dělat?
Nepřišel jsem do hotelu Pacífico, abych trestal lidi jako vy.
Mám deportovat novináře.
Ale tato válka je křížová výprava
a jestli máme z naší země opět udělat slušné místo,
musíme ji vyčistit od lidí jako vy.
Vy a vaši přátelé...
jste všechno pošpinili,
schovávali se za falešnou svobodou. Svoboda k čemu?
Být zvrhlíkem?
Je moje věc, jestli jsem žena, nebo muž.
Ne, to je samozřejmě moje věc.
Protože tuhle zemi miluji
a je mou povinností bránit ji před škodlivými vlivy, jako jste vy.
Tak, Saro...
Jste krásná žena.
Proč to chcete skrývat?
Tak jemná
a hebká pleť.
Byla by škoda
ji poškodit.
Nemám pravdu?
Radím vám dobře.
Už nikdy z tohoto pokoje nevylézejte v téhle maškarádě.
A buďte ráda, že jste padla na mě a ne na někoho méně...
soucitného.
Už svítá.
Za chvíli pro nás přijdou.
Myslíš, že to vyjde?
Děvčata se o mě určitě bojí.
Musíme tomu věřit.
Uvidíme ještě někdy naši dceru?
Lidio.
Vždycky budeš žena mého života.
A i když já nejsem muž tvého života...
záleží mi jen na tom...
abyste s Evou byly šťastné.
Francisco tě miluje.
Viděl jsem, jak se o tebe stará.
A ty ho taky miluješ.
Jsem spokojený, protože vím, že Eva má tu nejlepší rodinu.
Mrzí mě, že jsem ti ublížila, když jsem ti Evu sebrala.
Chtěla jsem ji jen chránit.
Nemýlila ses.
Nikoho by nenapadlo, že po všem, čím jsme si prošli,
by se rány mezi mnou a Carlosem mohly zahojit,
ale stalo se.
Tehdy jsem to nevěděla,
ale Sofíu jsme zachránili
a na to nikdy nezapomenu.
Vyplašila jsi nás.
Doktor říká, že budeš v pořádku.
A co Lidia?
Lidia a Carlos to do auta nestihli.
Cože?
Kde to jsme?
Omdlela jsi. Jsme v nemocnici na půl cesty do Madridu.
Hlavní město padlo do rukou nepřátel.
- Prohráli jsme válku? - Ještě ne,
ale z velkých měst odolává jen Valencie. Mají...
potíže, potřebují vojáky a...
Odjíždíš?
Slibuji...
že až bude po všem, najdu si tě.
Říká se, že zamilovat se ve válce je krok k šílenství.
Ale když jde o pravou lásku, přijdeme o rozum všichni.
A ani ta nejrozumnější osoba rozsudku neunikne.
Margo!
- Margo. - Isidro, nech mě prosím být.
Počkej.
Chápu, že jsi přišla o Pabla a nic horšího se nemohlo stát,
ale to není důvod, abys riskovala život.
- Na tom nezáleží. - Záleží! Mně záleží na tobě.
- Zabili by tě. - No a?
Vím, že bych měla myslet na své dítě...
ale je pro mě těžké i dýchat.
Chápeš?
Láska nás přivádí k šílenství, a tak je snadné utopit se v zoufalství.
Zvlášť když nemůžete ctít svá přání, ani to, kým skutečně jste.
Když se dostanete do bodu,
kdy se nepoznáváte v zrcadle,
jste ztraceni. Od šílenství vás nic nezachrání.
Můžete jen část sebe pohřbít...
a nechat vyjít na povrch jinou.
Tu, která vás vzdálí od toho, co milujete nejvíc.
- Ahoj. - Ahoj.
- Tak odjíždíš? - Ano.
Jedu do Berlína. Nacismus je nové zlo Evropy.
Proslýchá se, že bude další válka.
Pořád se nemůžu smířit s tím, že odjedeš.
Chtěla jsem s tebou spolupracovat víc.
Carloto.
Pojeď se mnou.
Cože?
Protože nepřišel mír, ale vítězství a msta.
Pojeď se mnou.
Budeme spolu pracovat.
Jít za tím, co cítíte, nebo se nechat nést rozumem.
Když se dostanete na konec cesty, je jedno, co je nejlepší.
Když vám to pomůže přežít, stačí to.
Už je čas.
- Zabere to? - Doufám.
Jsem generál Romero. Podplukovník Ríos mě očekává.
Je nabitá.
Pozor!
Připravit.
Nabít.
Zamířit.
Palte!
Vojáci!
Splňte můj rozkaz!
Lidio, neutíkej. Dělej, jako by nic.
Cifuentesi!
Romero. Přijel si pro odplatu.
Zajměte ho.
Rozum přiměl Francisca udělat, co je správné.
Museli jsme chránit naše dcery.
Tu ženu odveďte s dalšími vězni.
Bylo to mé přání a nemělo smysl se vzpírat.
Už tak jsem byla zatracená.
Máš hezkou kancelář.
Všechny jsi nás odsud roky podváděl.
Dost řečí, Romero.
Proč jste mě zavedli sem?
Páté koloně jsi byl užitečný.
Poskytoval jsi nám cenné informace o armádě nepřítele,
ale nakonec...
sis to pokazil.
Zemřeš jako zrádce.
Ptáte se, jestli toho lituji?
Ne.
- Konečně mám zase k sobě úctu. - No jasně.
A teď mi řekneš, že se ti vrátila integrita.
Ano, ale pochybuji, že to pochopíte.
Už se vás nebojím.
Radši umřu, než abych byl vaší figurkou.
Pozor na to, co si přeješ.
- Může se to vyplnit. - Kde je Lidia?
Dostane, co si zaslouží.
A ty taky.
Chtěl jsi vědět, proč jsme tě vzali sem.
Vezmeš si život. To je pro vojáka největší potupa.
Udělejte to sám.
Pro jednou si ušpiníte ruce.
Víte, co dělat.
Konec války byl šílenství.
Ze lží se stala pravda.
A pravdu zakryla hrubá lež.
Pane generále!
Ten nejhorší osud se vznášel nad mnohými,
ale naštěstí ne nad všemi.
Isidro.
Děkuji za všechno.
Uvidíme se odpoledne na pohřbu.
Pablo.
To nemůže být pravda.
Jsi to vážně ty?
Říkal jsem, že se vrátím. A tady jsem.
Jsem těhotná.
Není větší radost, než když se vám vrátí, o co jste přišli.
Pocit, že je to skutečné a nepřišli jste o rozum.
Zase můžete být šťastní.
Ale to neměl být můj případ.
Když jsem tam přijela, myslela jsem, že mě šálí zrak,
jako bych přicházela o rozum.
Něco tak strašného se nemohlo dít.
Mýlila jsem se.
Mohlo být ještě hůř.
Pozor, vězeňkyně!
Ticho!
Vítejte.
Nezešílela jsem. Byla to pravda.
Znovu jsem se setkala se svým úhlavním nepřítelem.
Ode dneška patří vaše životy mně.
Dorazila jsem do pekla.
AŤ ŽIJE ŠPANĚLSKO
Překlad titulků: Ludmila Vodičková